Судово-ветеринарний експерт як суб’єкт процесуальних правовідносин і судово-експертної діяльності - Yatsenko, Ivan (Теорія та практика судової експертизи і криміналістики, 2022)
Запропоновано розширену дефініцію «судово-ветеринарний експерт», яка полягає в тому, що це самостійний суб’єкт про-цесуальних правовідносин і судово-експертної діяльності, який має вищу ветеринарну освіту (освітній рівень спеціаліста або магістра), пройшов фахову експертну підготовку, атестова-ний і набув кваліфікації судово-ветеринарного експерта за екс-пертною спеціальністю 18.1 «Ветеринарні дослідження», має спеціальні знання й навички у сфері ветеринарної медицини на професійній основі, уповноважений на вирішення завдань судово-ветеринарної експертизи та залучений в обумовлено-му законодавством порядку здійснювати дослідження об’єктів судово-ветеринарної експертизи, що містять відомості про обставини вчинення правопорушення, шляхом використання спеціальних знань, надає висновок судового експерта або пові-домляє про неможливість його надання. Аргументовано, що спеціальні критерії визначення процесуального статусу судо-во-ветеринарного експерта деталізують специфіку його про-фесійної діяльності в системі судово-експертного забезпечен-ня правосуддя, зумовлену його спеціальними ветеринарними знаннями. Процесуальні критерії статусу судово-ветеринар-ного експерта свідчать про його роль у провадженні, зокрема: належить до інших (замінних) учасників провадження й вико-нує у ньому допоміжні функції; не представляє у процесі власних інтересів; не має матеріально-правової зацікавленості в ре-зультатах процесу; дані про судово-ветеринарного експерта внесені до Держреєстру атестованих судових експертів (хоча цей критерій не обов’язковий).